Postitused: 2,477
Teemad: 19
Liitus: Mar 2004
Maine:
11
Uhtii! Sellist üllatust küll poleks oodata osanud! Seda tahan ise kindlasti näha,kui sinna ükskord jõuan!
Vahetan käiku enne mootori piiraja sekkumist...
Postitused: 636
Teemad: 47
Liitus: Nov 2003
Maine:
21
Aeg-ajalt ikka juhtub üllatusi! Astus mõni aeg tagasi ühel laadal juurde mees ja küsis, kas sõitvat bussi tahame. No tahame ikka, aga meil mõningased raskused ... Need raskused said siiski ületatud tänu kõigi osapoolte ja piimandusühistu E-Piim väga toredale koostööle. Pole küll varem väga põhjalikult Ikarus`idega kokku puutunud, et talle hinnangut anda, kuid näiteks tänagi käis varjupaigas mees, kes sarnasega üle miljon kilomeetri sõitnud ning tema hinnang oli küll väga positiivne. Sõitsime Valgast ise varjupaika, ilma väiksemagi viperuseta. Mees, kes tema eest viimased 12 aastat hoolt kandis, tegi seda väga hästi. Igal sammul on tunda hea peremehe kätt. Aitäh, hr. Kalju Sinisalu! Usun, et kaasfoorumlased saavad sellega mingi aja pärast sõita küll - vaja vaid ülevaatusel ära käia. Selle kohta andis hr. Sinisalu garantii, et ülevaatusel küll mingeid probleeme ei teki. Buss on täiesti komplektne : isegi töökittel ja - kindad on olemas! Hämmastab veel näiteks ka see, et ühes kapis on tagavaraks hunnik kiilrihmu, millel igalühel number. Juhikohal jälle kaustik, kus kirjas, kuhu miski rihm sobib! Murelikuks teeb aga asjaolu, et meie alevis oleks kaks garaaži, kuhu see iludus sisse mahuks, aga kahjuks ühest ei taha eelmine rentnik kuidagi välja kolida ja teist ei olnud vallavalitsus meile nõus rentima (seisab aga tänaseni kasutamata ...)
Postitused: 3,282
Teemad: 19
Liitus: Jan 2006
Maine:
21
Kurb. Sellisele rariteedile, mida on suudetud sedavõrd heas korras hoida, tuleks kindlasti ulualune leida.
Postitused: 4,835
Teemad: 58
Liitus: Dec 2003
Maine:
26
Teada ta oli, alates eelmise aasta suvest. Kompusi on teada ka, üks nt Tartus.
Postitused: 256
Teemad: 4
Liitus: Aug 2004
Maine:
8
Super! Nii heas korras 82. a Ikarusest poleks osanud unistadagi. (Kuigi Värksa omal pole ka midagi katastroofilist viga.) Mismoodi see buss nüüd varjpaigale juriidiliselt kuulub? Deponeeritud või annetatud?
Postitused: 2,327
Teemad: 46
Liitus: Dec 2003
Maine:
16
Ikka päris Varjupaiga/JJTSi omanduses nüüd.
Postitused: 636
Teemad: 47
Liitus: Nov 2003
Maine:
21
Täna varjupaika jõudnud järjekordne eksponaat püstitas tõenäoliselt saabumise kiirusrekordi. Ennelõunal saadud pakkumise järel, oli isend juba pealelõunal varjupaigas! Tegu üksjagu omapärase kooslusega : pika kabiiniga Gaz-52-03, passis ja Tartu Autode Katsetehase pirkal sünniaasta 1980, VIN kood 555, 53-e raami ja tagasillaga, esisild 51-e oma, aga rooli pikivarras 53-e reguleerimatute otstega(?!), paralleelvarras tavalise 51-e oma. Kõrvalpõikeks : minu kunagisel 1974.a. Gaz-51-l oli juba paralleelvarras 53-e otstega ja asetses koonustega allapoole, mis tagas nende üliharva vahetuse, võrreldes 51-e ülespidi koonustega otste vastu. Tänasel eksponaadil on kõik eeskujulik, va. veokast, mis ajahamba puretud. Usun, et pildid riputatakse kaasfoorumlaste poolt õige pea. Ja nüüd kõige tähtsam : Auto ANNETAS kaasfoorumlane khtln, alias Erkki Linno - suur tänu talle! Võimaluse korral palus ta vastu ühte UAZ-469 korralikku rehvi. Kas kellelgi oleks pakkuda?
Postitused: 636
Teemad: 47
Liitus: Nov 2003
Maine:
21
Varjupaik sai info kaasfoorumlase kris`i kaudu ühelt Tartu vanatehnikasõbralt, et laohoone lammutamisele minemise tõttu on saadaval mõned tundmatud esiklaasid. Veidi logistikat ja klaasid jõudsidki varjupaika. Kahju ainult, et asjaomase isiku nime unustasime küsimata. Lootes, et ta foorumit loeb, saadame suuremad tänusõnad! Läksin siis otsima masinat, millele klaasid kuuluda võiksid ja üllatus oli suur - kaks klaasi Ikarus-620 omad! See klaas, millega mõõtsin, oli parema poole oma. Lippasin ruttu teise klaasi järele ja sain veel suurema üllatuse osaliseks - seegi oli parema poole oma ... (Meil teadupärast puudu just vasaku poole klaas) Seega on meil nüüd tervelt kolm Ikarus-620 parema poole klaasi ja EI ÜHTKI vasaku poole klaasi ... Hakkasin uurima, kuhu võiksid järgmised klaasid sobida. Võtsin klaasi kätte ja seisatasin viivuks - klaas purunes kõva pauguga miljoniks killuks, ilma, et oleks kuhugi vastu puutunud. Kuna tuju oli täiesti rikutud, siis jäi teine samasugune klaas seekord tuvastamata.
Postitused: 636
Teemad: 47
Liitus: Nov 2003
Maine:
21
Helistas kaasfoorumlane Piibur ja pani fakti ette, et olenemata sellest, kas me tahame või mitte, aga üks Moskvitš 408 on praegu treileril varjupaiga poole teel. Vastu punnima polnud mõtet hakata. Kohale jõudes saime meeldiva üllatuse osaliseks - sellist stiilipuhast M-408 meil tõepoolest polnud. Suur tänu Tõnule ja ta kaaslasele! Kuna sõiduki saamislugu on omajagu põnev, siis loodame, et annetajad ise selle siia postitavad. Loodame veel ka, et lähiajal keegi pildid teeb ja üles riputab.
Tuli telefonikõne hr. Harri Jaaskalt, kes varemalt olnud põhiliselt Žigulite plekitööde meister ja pakkus omal ajal defitsiitseid plekkdetaile. Kuigi uksi ja poritiibe pole, on terve sõiduauto haagise koorem kõiksugu põhja-aluse uusi plekke. Kuna varjupaigas me (kahjuks küll!) nii suuri remonte ette võtta ei jõua, siis pakume neid siinkohal välja tõsihuvilistele, kel VAZ tüüpi auto renoveerimine pooleli. Info telefonil 51 49 485. Aga hr. Harri Jaaskale suurimad tänud sellise meeldiva suhtumise eest!
Postitused: 1,296
Teemad: 69
Liitus: Jan 2004
Maine:
13
Meil siin tagasihoidlikus loomingulises ühenduses "Kuusalu Autobaas" on sisekorraeeskirjades punkt, et alla 7 kohaliste või alla "milliste" autodega põhimõtteliselt ei peaks tegelema, vähemalt selles elus mitte. Mina aga olen avalikkuse negatiivse suhtumise tagajärjel kappi tagasi surutud Mosse austaja. Ma pean elama kaksikelu.
Ühesõnaga, meil siin sm. Kolonniülema lihasel õel oli 1967. aastal Rootsi Kuningriigi töölisklasside tarbeks valmistatud Moskvich 408, ei mingi Elite vaid lihtsusega pärjatud tumepunane mudel.
Kuna Mossesse suhtutakse meil siin üldiselt põlgusega, siis sai see juba aastakese tagasi kingitud ühele kod. Toomasele, kellel on veel mitu Moskvichi, aga tema on avalikult kapist väljas. Sõidab isegi tänaval nendega, ometigi tekkis sealgi peretüli kui kingitud Mosse oli juba aastakese seisnud otse maja ukse ees, pojengipeenra asemel. Kuuldes võimalusest lahendada pereprobleem, vaatasin kingitud hobusele suhu ja tõin selle auto baasi tagasi. Vahepeal oli üks kumm tühjaks läinud ja aku amortiseerunud. Mõtlesin, et vaatan kas käima läheb, et sellega võiks ju Uunikute Talverallil esineda.
Õnneks olin just võtnud peotäie "antiuunikpille" ja sain endast võitu. Kaaslaste häbistavate pilkude all tirisin ilusa auto uuesti treileri peale ja viisime varjupaika.
Lõppkokkuvõttes hakkas kergem, isegi natuke uhke olin enese üle, et suutsin ühest uunikust loobuda, nii et isegi rehvi ei parandanud vahepeal ära. Pärast kõik kiitsid mind, et ma olin nii tubli ja suutsin vanatehnikast loobumise ravile ilusasti alluda.
Suur tanu varjupaigale psühho-sotsiaalserehabilitatsiooni eest!
Tõnu Piibur
5116265
Postitused: 2,327
Teemad: 46
Liitus: Dec 2003
Maine:
16
Värskes TMis (nr. 10) neli lehekülge Varjupaigast.
Postitused: 1,025
Teemad: 15
Liitus: Jan 2007
Maine:
7
Lugesin ka selle artikkli läbi ja mulle tundus, et see oli liiga lühike.